Hej, Lelouch.
Pamätáš sa keď sme sa prvý krát stretli?
Mal som predtým veľa úloh, ale toto bolo prvý krát, kedy boli spomienky môjho cieľu prepísané.
Bol som... nervózny.
Bol si Zero. Odhodený Britský princ.
Ale to čo ma znervóznelo ešte viac bolo to, že ty si si vážne myslel, že som tvoj mladší brat.
Ah... um...
Vitaj doma z dlhej cesty.
Matka a otec sú tak sebecký, že ťa zrazu požiadali aby si sa vrátil späť do vlasti.
Si v poriadku?
Som... som v poriadku.
Dobre.
Tak, majú sa dobre?
Hej.
Uhm...
Povedali mi: "Ste súrodenci, tak budte spolu."
Nemôžem uveriť že to povedali.
Vždy sme boli ako rodina, po svojom.
Rodina...
Čo je to?
Oh, nič.
Um... Som doma, Lelouch.
Vitaj späť, Rolo.
Rodina...
Bolo to pre mňa prvý krát.
Nebolo tu žiadne sebectvo alebo kompromisy.
Bolo to o tom, byť príbuzný.
Bol som uväznený medzi ľuďmi, ktorý boli príbuzný.
Bolo to väzenie, ktoré existovalo z tohoto dôvodu.
Všetko najlepšie k narodeninám, Rolo!
Ďakujem, Lelouch.
Vypadá to trochu dievčensky...
Keď som to videl v obchode, myslel som si že to na tebe bude vypadať dobre, ale teraz...
Nerob si starosti. Som rád, že si mi ho dal, budem sa o neho starať.
Dobre!
Poďme jesť! Urobil som všetko čo máš rád.
Dobre.
Keď som sa na teba pozrel, niečo som pochopil.
Nikdy si neukázal svoje pravé ja, ani pri svojich priateľoch. Stále si nosil masku.
Ale, mne...
Ale pred svojou rodinou,
si vždy ukazoval svoj pravý úsmev.
Tak, konečne som sa stal modelom pre Fotografický klub.
Odpor je márny. Keď sa raz Pani Prezidentka rozhodne, nič ju nezastaví.
Rolo.
Áno, Lelouch?
Nemyslíš si že tvoje vlasy sú pre model trochu dlhé?
Myslíš?
Nie veľmi, môžem s tým niečo urobiť.
Fotenie je dnes popoludní. Nemám dosť času ísť sa ostrihať.
Nebuď hlúpy. Ja som tu, nie?
Oh, to je pravda. Bolo to v jeho zložke.
Lelouch vždy strihal Nunnally vlasy.
Je to pozostatok z doby, keď boli väznení v Kururugiho dome.
Tvoje vlasy sú stále tak kučeravé.
V-vážne...?
Hej. Je ťažké ich strihať.
Moje vlasy sú silné a rovné,
ale tvoje sú tak mäkké a vykĺznu mi z prstov tak ľahko.
Sú ako matkine. Musí to byť dedičné.
Zo svetla ktoré dopadalo medzi stromy,
vystrihnutý zvuk jeho nožničiek vytvoril rytmus.
Lelouch držal moje vlasy tak láskavo a bezprostredne.
Ale tá láskavosť nebola vážne pre mňa.
Vedel som že je pre Nunnally, tvoju pravú sestru, ale...
Nechcem od teba odísť.
Nechcem ťa stratiť.
Bol si moja prvá rodina, ktorú som kedy mal.
Preto, ja...
Ja...
Povedz, Lelouch.
Budeš si ma pamätať?
Pretože ja nikdy nezabudnem na naše spoločné dni.
Pre teba to možno bola len ilúzia.
Obdobie v tvojom živote vytvorené zákernou mágiou.
Ale pre mňa, to bolo niečo nenahraditeľné.
Bolo to ako obdobie, ktoré som chcel aby nikdy neskončilo.